VICIILE ASCUNSE ALE DOAMNEI WARDH
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
"Simplul fapt ca porunca spune "Să nu ucizi."
încearcă să ne convingă că provenim
dintr-un lanț neîntrerupt de generații de asasini
care aveau dorința de a ucide sângeros,
dorința ce poate exista și în noi." SIGMUND FREUD
Bine ați venit !
- Salut ! - Bună seara.
Salut, Neil !
Ce mai faci, Neil ? De când ești la New York ai uitat de prieteni.
Mi-ar place să vin acasă mai des. Nu-i așa, Julie ?
Da, mai ales dacă Wall Street ar fi fost aici.
Dar n-am timp să fac pe turistul.
Apropo, întâlnirea cu Muller e fixată la ora opt.
Se pare că vrea să cumpere titlurile despre care mi-ai spus ieri la telefon.
Îmi pare rău, draga mea, dar nu am timp să te conduc acasă.
Știi că e foarte important. O să-ți chem un taxi.
Nu te deranja, pot să mă descurc singură.
Mă scuzați că vă fur soțul după câțiva metri de Austria.
Nu sunt o soție plictisitoare. Mai întâi lucrurile de extremă importanță.
Kramorstrasse 25.
Ce se întâmpla ?
Bună seara. Documentele, vă rog.
Poftim.
Mă scuzați, doamnă. E doar o formalitate.
De ce ?
În urmă cu o oră o femeie a fost ucisă lângă aeroport.
Încă o femeie ucisă ?
Da, tot cu lama de brici. Puteți să plecați.
Povestea ăsta începe să devină obsesie, la câta publicitate i se face în ziare
și la televiziune acestui maniac nebun.
Da, se vorbește și în America despre asta.
Ar trebui reinstaurata pedeapsa cu moartea !
Până acum, anumiți depravați își primesc sfârșitul pe care-l merita.
130 șilingi.
- Păstrați restul. - Mulțumesc.
- Bine ați revenit, dna Wardh. - Antonio, tu erai.
Ce plăcere să vă revăd, doamnă.
Apartamentul dvs. e în ordine.
- N-a intrat nimeni în ultimele minute ? - Nu, dna. Așteptați pe cineva ?
Camerista va veni mâine. Mă ocup eu de bagaje.
Mulțumesc.
- Doamna Wardh ? - Da ?
Pentru dvs. Portarul mi-a spus să vă aduc și bagajele.
Lasă-le aici.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Partea cea mai rea a ta, e tot ce ai mai bun și va fi totdeauna a mea. Jean.
Da, înțeleg, Neil. Măcar încearcă să vii să mă iei dar nu prea târziu.
Nu, nu sunt supărată. Chiar dacă Caroll îmi spune văduva Wardh.
Ai fost aici trei zile și ai stat cu mine doar o seară.
Vino repede, da ? Ciao !
Julie, în sfârșit ai terminat cu moșul ăla.
Uite ce ți-am adus: e proaspăt, proaspăt venit din Australia.
Cu o știre fabuloasă. Nu îți vine să crezi...
George ! Spune ceva despre unchiul.
Să fiu sincer, mă atașasem de unchiul.
Unchiul a întins picioarele... și ne-a lăsat o moștenire frumușică.
- Suntem unicii moștenitori. - Sunteți rude ?
Da.
Cel puțin așa rezulta de la notariatul din Sidney.
Unchiul a murit fără testament iar eu și dra suntem unicii moștenitori.
Ce trebuie să vă spun ? Condoleanțe sau felicitări ?
- Spune numai: încântata de cunoștință. - Încântata de cunoștință !
Foarte bine. Să sărbătorim, bem ceva ?
- Cunoștința noastră ? - Nu, pentru moartea unchiului.
- Altfel nu te-aș fi cunoscut. - Da...
Julie, te rog să nu-mi furi cel mai frumos var pe care-l am, da ?
Pentru mine, Martini roșu.
- Rochia ta e din hârtie ? - Și chiloțeii ?
Sunt adevărați, ești un inocent.
- Ce spui, să aruncăm o privire ? - Să încercam.
E adevărat, sunt din hârtie.
Carroll ! De ce nu mi-ai spus că și Jean e aici ?
M-a zăpăcit întrebându-mă când te întorci.
I-am spus să te lase în pace dar el tot a venit.
De ce te interesează ?
- Eu plec. - De ce, Julie ?
- Uite așa... - Julie !
Așteaptă.
- Lasă-mă în pace. - Te duc acasă cu mașina mea.
Nu, pleacă.
De ce ?
Nimic nu ne apropie mai mult decât un viciu comun.
Eu am ieșit din asta, acum îmi faci scârba.
Lasă-mă !
Julie !
Nu, te rog.
Lasă-l să plece.
Nu-l cunoști pe Jean. Îi place să rănească oamenii.
Ce e ?
Un coșmar. A trecut, nu-ți face griji.
Julie, spune-mi adevărul.
Ce e ? Acel bărbat ?
- Ciao ! - Ciao !
Altădată nu te mai îmbrăca în hârtie, vino mai bine dezbrăcată.
- Glumețule ! La revedere. - Ciao !
Un moment ! Dă-mi-o !
Parcare interzisă, încurcați traficul. Plătiți acum ?
Nu, ferească Dumnezeu, le colecționez.
Mulțumesc.
Am terminat.
Știi că sunt mai mult de o mie de polițiști în oraș !
Vreau autografele lor ! Dar nu e prea ușor...
Ești nebună de-a binelea !
De ce ? Ți se pare ciudat ?
Cu timp în urma mi-o trăgeam cu unul care colecționa chiloței de femei.
Mi-am dat seama că venea cu mine numai să-mi fure chiloțeii.
- Hei ! Îmi dai un ziar ? - Poftiți.
Mulțumesc.
Vreau să văd. O altă femeie asasinată.
Trebuie să-i mulțumim acestui maniac, ne elimină concurența.
Mereu scriu aceleași lucruri, nu citesc dar dacă nu cumpăr ziarul îmi lipsește ceva.
Cât te invidiez, Carroll... ești întotdeauna veselă, detașată...
Nu Julie, trebuie să iei ce-i mai bun, puțin de aici, puțin de acolo...
și să nu te gândești la ce e rău.
M-am măritat cu Neil ca să termin cu Jean...
Neil îmi părea inteligent, relaxat...
Dar acum nu mai sunt sigură...
Neil e soțul tău, draga mea...
Nu poți pretinde să ai totul de la un singur bărbat.
Carroll ! Te rog...
Faptul că ai pus pe cineva între tine și Jean e ceva foarte important.
Știu, dar poate... ca de mine însumi trebuie să fug.
Jean nu va accepta vreodată să nu mă vadă pentru că nu suportă să piardă.
Scuzați-mă, doamnă. Vă așteaptă un domn, l-am invitat în salon.
Nu vreau să văd pe nimeni.
A întrebat de soțul dvs. I-am spus că e plecat dar a vrut să vorbească cu dvs.
Haide ! De ce ți-e frică ? Dacă e Jean îl aruncăm afară.
Hai, o să mă distrez...
Salut.
Uite cine era, varul frumușel.
Soțul meu nu e acasă.
Scuze, Julie. Dar Carroll ne-a spus că soțul tău e expert în afaceri valutare.
- Vreau să-i cer un sfat. - Da, am înțeles.
- Îmi pare rău, soțul meu nu e aici. - Însa mie îmi face plăcere.
Să fiu cinstit, era doar o scuză să te revăd.
Nu pot să nu apreciez sinceritatea ta.
Aseară tocmai începusem să sărbătorim și am întrerupt
de data asta nu voi pierde ocazia să te cunosc așa cum trebuie.
Ascultă, vărul meu frumușel... dacă vrei să-i faci curte
ți-aș recomanda data și ora și continui la o friptură...
- Dle... - Spune-mi George.
Nu-ți face griji, vei avea ocazia să vorbești cu soțul meu.
- Bine ? - Da.
Tu ar trebui să îți faci griji. Îmi place să incomodez femeile.
Chiar și în prezența soților.
Mergem, Julie ?
În orice caz îți mulțumesc pentru invitație, frumoasă verișoară.
Să fim serioși, nu aș invita niciodată pe cineva la Birri's.
Se servește muștar ce îți inflamează limba.
- De ce l-ai tratat așa ? - Așa am vrut !
Nu îmi plac oamenii prea siguri pe ei.
Var sau nu... aș face-o cu el.
Să mergem să mâncam.
Îmi pare rău, Miss Baxter. Aveam trei mese libere
dar un domn le-a rezervat pe toate.
- Trebuie să înduram de foame... - De ce ?
Muștarul de aici e bun, nu e iute, vrei ?
- Ce păcat ! Dar nu sunt locuri. - Ba da, am rezervat trei mese.
Putem să alegem: aici, aici, sau acolo.
- Am greșit ? - Nu, dar dacă ții așa de mult...
- Da, așa e. - Credeam că voi renunța la muștar...
Bine, lasă libere celelalte două mese.
- Aici e bine ? - Nu, cealaltă e mai bună.
Pentru mine ca de obicei.
Iau și eu ce a comandat Carroll.
Deci, trei din ce a comandat Carroll.
Așa te vei gândi la mine când vei mânca un măr.
- Fructul interzis. - Pentru tine voi face...
... nimic !
Ai greșit, dragule. Întotdeauna Eva oferă mărul.
Mă scuzați, dra Baxter. Sunteți chemată la telefon.
Mă întorc imediat.
Poate Carroll are dreptate.
Ce înseamnă ? Înseamnă că vrei să mă mănânci ?
Nu. Înseamnă că deja te-am mâncat.
Vei descoperi că sunt greu de digerat.
Îmi pare rău, trebuie să plec.
Voi vă simțiți bine cu merele voastre.
- Oh, Carroll ! - O să îți telefonez.
Pot să te duc unde vrei.
La un taxi, mulțumesc.
Ești obișnuit să faci numai cum vrei tu, nu-i așa ?
În sfârșit ai înțeles.
- Unde mergem ? - E o surpriză.
- Du-mă acasă imediat ! - După Julie, după.
- Ți-am spus să mă duci... - Nu-ți face griji.
Te voi face să simți extaz și frică !
Du-mă acasă acum !
Extaz, frica și fiori !
- Mi-am ținut promisiunea, nu-i așa ? - Aș spune, da...
Cred că trebuie să îți cer scuze. Te-am judecat greșit.
Nu, nu ! M-ai judecat bine !
- Dar e greu să rezist mult. - Mulțumesc, oricum.
A fost o după-amiază frumoasă. Chiar aveam nevoie.
Ciao !
Alo ?
Julie ? Te-ai mira dacă-ți spun că te iubesc ?
Te rog, George, nu fi ridicol.
Anumite cuvinte nu se mai folosesc.
Ți-am mulțumit pentru aceasta după amiaza frumoasă.
Nu pot să vreau altceva de la tine. Lasă-mă în pace, te rog.
George ?!
Nu te supăra... dar nu vreau să te mai văd,
pentru că azi... pentru că îmi ești simpatic.
Să nu-mi mai telefonezi. Niciodată.
Bine, Julie.
Dacă asta vrei, n-o să-ți mai telefonez.
Cum ai intrat ?!
Pe ușă, era deschisă.
De de ai...
Voiam să-ți repet, Julie: îmi placi cu adevărat
și nu sunt obișnuit să-mi ascund intențiile.
George, te rog, nu-mi complica viața.
Nu înțelegi ?! Nu sunt o femeie ce ai cunoscut-o azi.
Nu știu nimic despre tine și nu vreau să știu.
Pentru mine ești potrivită așa cum ești.
Hai, să intrăm la mine.
Nu, nu acum.
Lasă-mă să plec.
Cum vrei...
Cum vrei tu.
Te duc acasă.
- Ce ai ? - Mi-e frică !
- De ce ți-e frică ?! - Du-mă de aici, George.
- Unde ? - Unde vrei !
Nu e un palat, nu-i așa ?
Dar pentru mine e destul de bun.
Practic, vin aici doar să dorm.
- Pentru doamna Wardh. - Mulțumesc.
Acum știu că fugi de mine... dar viciul tău este
o cameră închisa pe dinăuntru unde numai eu am cheia.
Cine e admiratorul ?!
Anonim.
Mi-ar place să știu că ești tu, dar... din câte se pare
la bursă nu se obișnuiește așa ceva, nu-i așa ?
Julie, ce e ?
Nimic...
De ceva timp mă tratezi de parcă am greșit cu ceva.
Dacă te simți neglijată... dacă ai nevoie de ceva...
trebuie să vorbim.
Nu, nu îmi lipsește nimic.
- Alo ? - Doamna Julie Wardh ?
Da. Cine e ?
Am avut ocazia să văd că ești o amantă încântătoare
cu perversități foarte interesante și neașteptate, sunt sigur...
neașteptate și pentru soțul tău cinstit... Nu e așa ?
Încetează cu prostiile. Cine e ?
N-are importanță cine sunt, trebuie să știți doar ce vreau, dna Wardh.
20.000 de șilingi să nu-i spun soțului de dragostea ce i-o porți lui George Corot.
Ești Jean. Tu ești, nu-i așa că tu ești Jean ?!
Dna Wardh, vă aștept la asfințit la intrarea South din Palmenhaus.
Nu uitați:
Nu uitați, singură, și 20.000 de șilingi.
Dar...
Mu am știut ce să mai fac.
Când am văzut mașina aia neagră m-am speriat, am crezut că e Jean
și am intrat la George.
Natural. Vroiai să ți-o tragi cu el iar frica de Jean ți-a creat o scuză.
Te rog, Carroll.
Da... poate e cum spui tu.
Oricum, rămâne problema cu telefonul...
Să fi fost Jean ?
Cine știe ? Ai văzut la tv ?
Vorbeai despre maniacul ăla. Ultima sa victimă a fost
proastă aia care se dezbrăca la petreceri.
Poate fi Jean ? Și el are o mașină neagră.
Carroll... încetează, te rog !
Glumesc. Ăla se duce la curve, Jean nu.
Cum era vocea la telefon ?
Ți-am spus...
era o voce contrafăcută, de nerecunoscut.
Asta înseamnă că dacă ar fi vorbit cu vocea lui
l-ai fi recunoscut.
Trebuie să fie Jean. E tipul lui.
Scuză-mă, dar nu înțeleg care e problema.
Dacă îți place George, poți uita de Jean și de Neil.
Ce te interesează că o să afle Neil ? Mi se pare un bărbat inteligent, modern...
Pentru tine, totul e simplu.
Dar eu nu știu ce e George pentru mine, nici eu ce am fost pentru el.
În dimineața asta am vrut să-i telefonez dar nu am numărul lui,
nu mai știu nimic de el...
Și nu vreau ca Neil să afle așa. Nu merita asta.
Ascultă, dragă, nu avea multe scrupule. Dacă vrei îți dau numărul lui.
Neil te-a avut în patul lui un an. Nu crezi că e de-ajuns să nu-i rupi inima ?
Când vorbești așa îmi vine să te iau la palme.
Ce să-i faci ? Asta e lumea în care trăim.
Nu-ți face probleme, îi țin în cuptor pentru că urăsc lenjeria rece.
În orice caz nu trebuie să te duci la întâlnire.
- Unde ți-a spus ? - La Palmenhaus în Shembrun.
La asfințit, singura cu 20.000 de șilingi.
- Mă duc eu. - Tu ?
Nu, nu... poate fi periculos.
Nu vreau să te amestec mai mult.
Nu, îmi place. Cu siguranță e Jean.
- O să-i râd în față. - Și dacă nu e Jean ?
- Dacă e altcineva ? - Cine ?
Poate sadicul din ziare ?
Asta înseamnă că sunt în mare pericol... pentru că sunt un pic cam curvă...
- Tu iei totul în glumă. - Ai luat micul dejun ?
Hai, vino...
aici jos e un bar ce te face să uiți orice dietă.
Hai... nu mai face mutra aia !
S-a dat startul !
Concurenții se angajează imediat în lupta pentru a ajunge în capul plutonului...
... numărul 36 ia conducerea, urmat de numărul 122.
... la a treia curbă, bătălia finală abia începe.
Închidem !
La asfințit închidem !
Închidem !
Mă scuzați, aveam o întâlnire la intrarea de Sud la Palmenhaus
dar nu reușesc să mă orientez.
E acolo. Dar dacă nu vă grăbiți riscați să rămâneți închisa înăuntru.
La ora asta se închid porțile, grăbiți-vă.
- Mulțumesc. - Bună seara.
Ajutor !
Nu !
Ce se întâmpla ?!
- Cine strigă !? - Acolo...
Uitați acolo !
- Poți să ne spui ceva ? - Nu, nu am văzut nimic.
Am auzit sărmana fată cum strigă. M-a întrebat unde e intrarea Palmenhaus Sud.
Spunea că are o întâlnire. Altceva nu știu.
Aceste animăluțe sunt singurii mei prieteni, comisare.
Mult mai puțin respingătoare decât anumite persoane pe care le cunosc.
Ascultă...
ni s-a spus că erai prieten cu Caroll Baxter de mulți ani.
Pentru noi e foarte important să știm totul despre ea și prietenii ei.
Și despre oamenii cu care are de-a face.
Vă rog să mă urmați la secția de poliție trebuie să continui interogatoriul.
Sunt obișnuit să trăiesc printre cuști. Nu vă faceți griji.
Deci...
putem să plecăm ?
Să mergem.
Chiar e nevoie să facem scena asta ?
Deci, doamnă... acesta e bărbatul de care ne-ați vorbit ?
Da.
De ce credeți că el e ucigașul pe care îl căutam ?
Mă flatezi, Julie.
Chiar crezi că sunt în stare să tai gâtul femeilor ?
Da, ai fii în stare.
Și chiar dacă ar fi așa, el are o mașină neagră, ca cea descrisă în ziare.
Ești foarte distractivă.
- Dar tu mi-ai trimis acele bilete. - Ce bilete ?
Eu și doamna am fost legați de o prietenie "intimă".
De aceea i-am trimis flori împreuna cu gândurile mele sperând că
o să-și amintească trecutul nostru frumos și poate decide o întâlnire nostalgică.
Te urăsc.
Sigurul lucru care nu-l suport e indiferenta.
Ura e un sentiment frumos, fierbinte și violent
precum iubirea, chiar mai mult.
Dna Wardh, ați primit un telefon de șantaj
și prietena dvs Carroll s-a dus la întâlnire în locul dvs
sigură că e vorba de prietenul dvs...
Vocea de la telefon, era a acestui bărbat ?
Era contrafăcuta, putea fi oricine.
Dar Carroll mi-a spus că trebuie să fie Jean.
Un necunoscut nu ar fi avut nevoie să își mascheze vocea.
Da... dar în seara aceia el era într-un bowling în cealaltă parte a orașului
timp în care cineva tăia gâtul prietenei dvs.
Din păcate, așa e... Ascultați...
de ce nu controlați alibiul doamnei Wardh ?
Ești un laș.
Vedeți comisare, dna Wardh nu are o mașină neagră,
dar întotdeauna a avut o slăbiciune pentru sânge.
Nimeni nu a spus că ucigașul pe care-l căutați e un bărbat.
- Ești un... - Unul care ți-a plăcut mai mult de doi ani...
Încetați ! Nu mă interesează teoriile voastre.
Mai bine așa. Pot să plec ?
- Am treabă. - Desigur.
Puteți pleca amândoi.
Adu-l pe celălalt. Cum îl cheamă ?
George Corot.
Te-au chemat și pe tine ?
Acum înțeleg de ce trandafirii mei nu te impresionează.
George Corot !
Trebuie să te văd. Te aștept la 5 la mine.
- Julie, în sfârșit... ! - Sunt obosită, Neil...
Lasă-mă să vorbesc cu soțul tău
și plecăm imediat. Departe de orașul ăsta, departe de tot.
Nu, George, nu acum.
Poate când îl vor găsi pe asasinul Carrollei.
A fost o prostie să ne vedem azi. Aș putea fi urmărită.
Din ce mi-ai spus e cineva care știe...
îți dai seama că ai fi putut fi în locul Carollei ?
Și ce ? Nu te poți ascunde la nesfârșit.
- Viața înseamnă așa puțin pentru tine ? - Nu știu, George.
Dacă nu ai fi fost tu aș fi terminat totul.
Te rog, aici putem fi văzuți !
- Vin cu tine până acasă. - Nu, prefer să nu faci asta.
O să-ți telefonez mâine.
Neil !
Julie !
Liftul e tot timpul ocupat și a trebuit să urc pe scări. Bună seara.
Bună seara.
Julie... unde ai fost până acum ? Ce s-a întâmplat ?
Cineva în garaj a încercat să mă omoare cu o lamă.
Era Jean ? L-ai văzut, el era ?
Nu știu. Era îmbrăcat în negru, era întuneric...
Nu știu !
Nu te lăsa influențată de povestea din ziar.
O să aflăm imediat dacă era Jean.
Neil !
Ce vrei să faci ? Să telefonăm la poliție.
Spune-mi unde locuiește ?
Cu asemenea oameni se poate face un singur lucru.
Nu trebuie să riști pentru mine.
Acum ești soția mea, asta e tot ce contează.
- Spune-mi unde e ! - O să vin cu tine.
Bine, vino.
Așteaptă-mă aici.
- Neil ! - Ți-am spus să stai în mașină !
Nu, vin cu tine.
Nu e lumina.
Se pare că nu e nimeni... să plecăm.
Acolo jos e un aparat de fotografiat...
A fost făcută o fotografie.
Julie ! Julie, calmează-te Julie !
Neil
Neil !
Mașina lui Jean nu mai e !
Adam și Eva au fost goniți din Paradis pentru că au vrut să știe prea multe.
Julie, trezește-te Julie !
Am developat fotografia ! Privește.
- Îl recunoști ? - E cel de la garaj.
- Da, el e ! - Cine ?
Nu știu, era îmbrăcat așa... cu ochelari...
Acum știm că nu era Jean.
Vrei să spui că ar putea fi asasinul celorlalte femei și al Carollei ?
Vreau să spun că îl suspectăm pe Jean pentru că a fost amantul tău.
Evident, e altcineva.
Oh, Neil ! Unde te duci ? Mi-e frică.
Mă duc la poliție.
Fotografia poate folosi comisarului.
- Alo ? - George, tu ești ?
- De ce a durat atât să telefonezi ? - O să-ți spun când ne întâlnim.
Vino și ia-mă, nu mai suport. Vino și ia-mă, să plecăm...
Să mergem într-un loc liniștit... cât mai departe.
- Oriunde. - Bine.
Lasă-mă să-mi fac bagajul și vin la tine.
Te duc în Spania. Știu un loc acolo ce te va face să uiți totul.
Pentru Neil.
- Când a plecat ? - Înainte de prânz.
Ciao, dragă. Îți telefonez când mă întorc de la Sidney.
Ok. Ciao !
Alo ?
Bună. Ce mai faci ?
Nu, îmi pare rău. Mâine plec.
Mă întorc într-o săptămână. Voi lua A122 spre Tokio.
Nu, nu sunt obosită.
Nu dormi când se schimbă fusul orar.
S-a oprit curentul... O să revină.
Bine ! O să-ți aduc un suvenir !
Un cangur, bine ?
De ce, ce-ai fi vrut ?
Îți promit că ne întâlnim când mă întorc.
Ciao !
Nu, nu !
Ajutor !
- S-a întâmplat ceva ? - Nu, nimic.
- De ce ai fugit ? - Voiam să stau puțin la soare.
Dacă vrei, continua să te dedici prăzii tale..
Am văzut una mai atractivă.
Moartea maniacului ucigaș din Viena.
- George ! - Da.
Privește, au găsit maniacul. A fost ucis de o fată pe care o atacase.
Acum totul s-a terminat pentru totdeauna. Să ne gândim la noi.
Mi-e foame ! Mă duc la vila să pregătesc ceva de mâncare.
Tu du-te și schimba bani, am rămas aproape fără nimic.
Îți las mașina, eu iau un taxi.
Ciao !
- Ține. - Mulțumesc.
- Astea sunt pentru tine. - Pentru mine ?
Da, mi le-a dat domnul acela...
Era acolo, cred că a plecat...
Dacă cei vii nu aduc flori morților... atunci morții aduc flori celor vii. Jean.
George.
Ce s-a întâmplat ?
Ce aveți ? Vă simțiți bine, doamnă ?
Nu, nu !
Julie !
Julie.
Julie, răspunde-mi. Sunt George.
Julie, ce s-a întâmplat ?
Julie !
Scuzați-mă, unde pot găsi un doctor ?
- Acolo, la farmacie. - Mulțumesc.
- Asta o s-o facă să doarmă câteva ore. - Ce se întâmpla cu ea ?
Este în șoc, o emoție puternică.
- Când am lăsat-o în sat era bine. - Se vede că i s-a întâmplat ceva.
Poate o sperietură.
Știi ce poți să faci ? O să-ți dau un număr !
Poftim.
Doctor Arbe. Suntem prieteni, e un neurolog bun.
Barcelona nu e departe, ajungi cu mașina în jumătate de oră.
Mulțumesc. Pot să o las singură cât mă duc în sat să telefonez ?
Nu vă faceți griji. O să doarmă liniștită până deseară.
- Vă conduc. - Nu e nevoie, știu drumul.
Nu, e imposibil. Mai am două vizite. Nu am mașină. Mâine.
Vă rog, doctore. Vin să vă iau.
- Bine, într-o oră. - Mulțumesc, doctore.
- Cat e ? - 80 de pesetas.
George...
George !
Și așa am luat-o cu mine, speram că departe de toate se va simți mai bine.
Dar... nu știu ce i s-a întâmplat azi.
Mai devreme ați menționat sânge...
Ea nu mi-a spus nimic dar imediat am înțeles ceva.
A fost un timp cu bărbatul despre care v-am spus.
O domina.
Sângele are un efect ciudat asupra ei...
Atracție și repulsie în același timp.
E mai bine să nu-i spui că sunt doctor.
Totul va fi mai ușor.
Julie !
E miros de gaz.
Repede, în bucătărie !
Ușa e închisa. Ajută-mă !
Julie...
Închide gazul, încearcă să nu respiri !
Deschide fereastra !
S-o ducem acolo.
Nu mai are puls.
Telefonează imediat la Reanimare să-mi trimită o ambulanță cu echipament.
E vreo speranță ?
Ți-am spus să te duci să telefonezi la spital. Grăbește-te !
- A venit dr. Arbe. - Bine, poți să pleci.
Dr. Wardh, dr. Arbe a făcut totul pentru a o salva pe soția dvs.
Dar era prea târziu...
Iar eu vă spun că nu e vorba de sinucidere, soția mea se temea de moarte.
Camera era închisa și sigilată din interior !
Nu i s-ar fi întâmplat asta dacă rămânea cu mine.
Oricum, acest bărbat e vinovat...
- Vreau să plec. - Desigur, dle Wardh.
Și funeraliile ?
Corpul trebuie să rămână la dispoziția autorităților pentru câteva zile
după care puteți trimite pe cineva să-l ia.
George !
Ai întârziat.
Plata imediat. Aici e prea cald pentru mine.
Am avion spre Rio în seara asta și nu vreau să-l pierd !
De ce ți-e frică ?
La Viena nu te așteaptă nimeni, iar aici nu te-a văzut nimeni.
Dacă într-o zi poliția descoperă că nu maniacul a ucis-o pe Caroll
alibiul tău a fost deja controlat.
La fel și al tău, ești singurul care avea un motiv.
Chiar dacă vreun polițist mai puțin idiot decât ceilalți...
ar descoperi șmecheriile noastre, tu nu ești implicat.
Pașaportul tău spune că te numești, John McDonald, de naționalitate canadiană.
Iar Julie nu te-a întâlnit vreodată.
Și de data asta ai un alibi de fier.
Dacă nu sunt prins, ai scăpat.
Nu te vor prinde.
Julie Wardh s-a sinucis.
Banii, acum !
Bine.
Acum chiar că ești mort.
O frumoasă sinucidere din dragoste.
Au plătit ?
Încă nu.
Vor certificatul de deces, mai durează câteva zile.
Am vorbit la New York. Sper să-i mențin calmi pe creditori...
și să evit bancrută. Tu ?
Eu nu am probleme. Moartea Carollei înseamnă că sunt unicul moștenitor.
Trebuie să fim atenți. Dacă cineva ne vede împreuna...
De ce ?
Soțul și amantul uniți în amintiri. Nu e nici un pericol.
Și nici nu a fost..
Ți-am spus, nu ?
Cel mai bine e să elimini pe cineva când poliția caută un maniac ucigaș.
Putem să ne ajutăm reciproc.
Tu îmi elimini verișoară... iar eu îți mătrășesc nevasta.
Toată vina cade pe el... chiar dacă idiotul e prins înainte să termine treaba.
Ideea cu sinuciderea a funcționat perfect.
Apropo, costumele noastre negre ?
Arse, distruse complet... Nu mai exista nici o probă.
Poate e mai bine să arunci mănușile astea. Eu le-am ars pe ale mele.
De ce ? Sunt aproape noi.
Ți-a plăcut cum am făcut la secția dr poliție ?
"Oricum, acest om e vinovat !"
Iar sărmanul Jean cum a primit ?
În stomac !
Era așa de prost că nu era convins că a reușit.
Și dacă poliția spaniolă îl găsește ?
Vor găsi un motiv pentru sinuciderea dlui Mr McDonald.
Important e ca asigurările să nu aibă nici o suspiciune
altfel o vor lungi la nesfârșit.
Ce vrei să suspecteze ?
Soția ta a murit mediat după ce te-a părăsit, tu erai la mii de kilometri distanță.
A fost o sinucidere clară.
Julie ! Femeia aia !
- Ea era, sunt sigur - Ce spui ?
Am văzut-o un moment... era ea, Julie !
Dacă începi cu halucinații o să sfârșim rău.
Nu, ea era. Am văzut-o clar, să ne întoarcem.
Ești nebun.
A fost o asemănare.
Nu am auzit că morții fac autostopul...
Bine, o asemănare...
Și ce ? Să mergem să vedem.
Suntem terminați !
Atenție !
Totul s-a terminat, Julie.
Telefonați să ne trimită o automacara și scafandrii.
Dacă medicul nostru nu ar fi avut suspiciuni asupra tehnicii diferite
folosite la uciderea Carollei Baxter nu aș mai fi redeschis această anchetă.
Și de azi au fost trei criminali mai mult.
Mă scuzați, dar nu aveam o altă soluție ca să-i demasc.
Crezând că sunteți moartă s-au simțit siguri și s-au trădat.
Da meritul aparține drului. Arbe care a reușit să vă salveze.
Vă las pe mâini bune.
Mi-ați salvat viața
dar eu tot moartă mă simt.
Veți reuși să uitați totul.
Timpul e cel mai bun remediu, Julie.
Mult noroc !